Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Misli dobre misli. Na tri jih osvobodi.
Ja. –Lepo, kajne? To bo najin talisman za srečo.
Meg, pomembno vprašanje.
Van Halen ali Bono? Bono? –Ja. –Se mi je zdelo.
Moja punca.
Pokaži jezik.
Imaš svojo frekvenco in napetost.
Kot kremenova sol je, ne? Ne jej je. Privošči si.
S temle gumbkom bova izbrala frekvenco.
Potem boš pozorno opazovala ploščo. Kaj se zgodi s peskom?
Zanimive, čarobne stvari se bodo zgodile z njim.
Kaj praviš,
bi spoznala novega bratca?
Se bova imela rada kot prava brat in sestra?
Mislim, da se bomo imeli vsi radi.
V tem širnem, širnem svetu,
ogromnem svetu,
med vsemi brati, sestrami, mamicami in očki
je našel nas.
Našli smo drug drugega.
Kar se redko zgodi. Je pa super.
Torej …
To je naša ljubezen.
Ne boj se. –Ni izginila.
Samo zavita je.
Ljubezen je vedno tam.
Četudi je ne čutiš,
nekje te vedno čaka.
Ni izginila,
samo zavita je.
Ojla. –Živjo, Meg.
Bodiva izjemna.
Kaj? –To je moja beseda dneva. Izjemen.
Ti je všeč?
Zelo, Piškotek.
Tudi ti nisi mogel spati?
Zakaj nisi prišel k meni?
Vedel sem, da boš prišla dol.
Naredil si sendviče. –Pa še mleko kuham.
Veliko mleka, Charles Wallace. –Vedno bodi pripravljen.
Nikoli ne veš, kdo se bo oglasil.
Sem Michele Norris.
Jutri bo četrta obletnica
izginotja Nasinega znanstvenika dr. Alexa Murryja.
Dr. Murry je izginil teden po izjavi … –O očku govorijo.
… da z razumom lahko potuje po vesolju.
V hipu prepotovati 91 milijard svetlobnih let.
Preiskava še ni odkrila nikakršnih sledi.
Vse skupaj: Živjo, Meg. –Živjo, Meg.
Živjo, Meg.
Vse najboljše ob obletnici! KO BI LE izginila tudi TI.
Minila so že štiri leta, kar ga ni.
Samo pretvarja se, da je v vesolju, v resnici pa se skriva v Tijuani.
Stavim, da je z drugo žensko. Ali z Marsovko.
Resno, nekaj groznega se mu je moralo zgoditi.
Da kar zapusti otroka? Komaj sta posvojila Charlesa Wallacea.
Videti sta bila tako srečna.
In Meg je bila tako dejavna, zdaj pa je čista zguba.
Ampak pobič je bister. –Nadvse bister. –Vendar čuden!
Tudi jaz bi bil, če bi moj oče zbežal.
Sram vaju bodi, ker tako govorita!
Oprosti … –In čudni ste vi,
ker se z zlobnimi izmišljotinami o drugih želite počutiti bolje.
Pa se ne, kajne? –Tako se ne govori z učitelji!
Meg je morda zguba,
ampak z mezincem zmore več, kot vi s celim telesom!
Si slišala, Meg? Meg!
Tukaj sem! Si slišala? Mogoče si zguba,
ampak zmoreš več kot kdorkoli tukaj!
Ne, ne.
V tvojih letih je bila tudi mamica čudna!
Pa jo zdaj poglej. Lepotica je!
Očitno imate norost v familiji.
Kaj si rekla?
Vem, zakaj je tvoj oče odšel.
S kom pa misli, da govori?
Veronica.
Naslednji si ti, Charles Wallace.
Prihajajo Veronicini starši.
Skrbi jih hčerkina varnost. –Njihova hči je hudobna.
Zadela si jo v obraz.
RAVNATELJ
Bila si najboljša učenka.
Vzornega obnašanja.
Poglej se zdaj.
Napadalna si, neprijazna, z nikomer več se ne družiš.
Potem se pa čudiš, zakaj te ne marajo.
Ne čudim se in ni mi mar.
Hja,
mogoče je to tvoj problem.
Nimam problema.
Ne moreš v nedogled izrabljati očetovega izginotja za svoje izpade.
Kaj bi on porekel na to?
Pomisli. Če bi zdajle stopil skozi vrata, kaj bi se zgodilo?
Svet bi spet postal smiseln.
Poslušaj.
Pravim le, da so minila štiri leta.
Bržkone se ne bo vrnil.
Nisem ti dovolil oditi, gospodična.
Hočem, da ravnatelju napišeš opravičilo.
In Veronici.
Mama!
Charlesa Wallacea je ozmerjala z norcem. –To ni izgovor.
Očka je govoril, da ne smem zatajiti svojih prepričanj.
Ne izrabljaj očeta na ta način. Ni pošteno.
Ne bo se vrnil, kajne?
Ne izgubi upanja, Meglet.
Vedel sem, da si ti. Vstopi.
Kakšna temna in viharna noč.
So to rjuhe ge. Buncombe?
Mogoče.
Oprostite. –Očarljivi ste. Gotovo ste dr. Murry.
Ja. In … –Vaša hiša je tako topla.
Odlično vam uspeva zadržati temo zunaj.
Mama. Mama! Naj pokličem policijo?
No, skoraj vso temo. Ti si najbrž Meg.
Kako veste za moje ime? –Jaz sem ji povedal. Pomirita se.
Ne bojta se, moja prijateljica je.
Recite mi ga. Kajeto.
Gospa kdo? –Ne, ga. Kajeto. Ga. Kdo je …
Milijardo let starejša je in veliko bolj izobražena.
Kaj lahko storim za vas, ga. Kajeto?
Zasačil sem jo, ko je kradla rjuhe. Ni nevarna.
Komaj šest let imaš. Kako prepoznaš nevarne ljudi?
Sem se kdaj zmotil?
Enkrat se boš, Charles Wallace. –Močno dvomim.
Je eden največjih umov sodobne zgodovine.
Presenetljiv je.
Ne moremo pa si lastiti zaslug za nadarjenost.
Šteje le, kako jo uporabimo.
No, dobro. Ampak
ne poznamo vas in pozno je že …
Je res? Čas mi kar beži.
Običajno ga brzda ga. Katera.
Kajpada.
Stvar je v tem, da morata otroka v posteljo,
zato nas raje obiščite kdaj drugič.
Seveda.
Preden grem, pa bi vam rada nekaj povedala.
Naj se zgodi karkoli, se zavedajte,
da ste vi in vaš soprog dosegli nekaj zares izjemnega.
O čem govorite?
Resnično obstaja nekaj, kar imenujemo časoguba.
Kaj?
Časoguba?
To sem rekla. Časoguba.
Je to nekakšna šala?
Vas je k temu nagovorila Veronica?
Nisi ravno zaupljiva, kaj?
Charles Wallace, dvomim o Meg.
Dovoli, da se izkaže.
Naj bo. Ti si šef.
Mudi se mi.
Obožujem viharne noči.
Ne stori več tega.
Nikogar ne spusti v hišo brez najinega dovoljenja.
In prosim, ne govori z neznanci.
Oni govorijo z mano.
Ni jim treba odgovoriti. –To bi bilo nevljudno.
Charles Wallace. –Hojla, kolega.
Kako gre? –Čisto v redu.
Pozdravljena, princeska.
No, kaj sem ti rekel? –Ja, ne spremeni se.
Ne bodi kot jaz.
Kaj pa je narobe s tem?
Močan met imaš.
V Veronico. Direkten zadetek.
Živjo. Charles Wallace, Megin brat. Ti si pa Calvin, ne? –Ja.
Kaj iščeš tukaj?
Ne vem.
Delal sem domačo nalogo,
pa me je nenadoma zagrabilo, da moram priti sem.
Točno sem. Se ti zdi čudno?
Mogoče malo.
V resnici so te poklicali sem.
Mojster diplomacije si.
Čemu nam bo diplomacija, Charles Wallace?
Prav zato, ker sprašuješ, jo potrebujemo.
Torej, Calvin, bi šel z nama?
Jasno. Zakaj pa ne?
Prima. Spoznajmo go. Kdo.
Ne! Charles Wallace!
Ne stopi tja noter. Hiša razpada, vstop ni dovoljen.
Mali je neustrašen.
Na žalost.
Rekla sem, ne. Ne smemo noter. Nevarno je.
Morda pa je najvarnejši kraj v vesolju.
Poglej.
Ga. Kdo, jaz sem, Charles Wallace.
Življenje brez ljubezni
je kot drevo, ki ne cveti in ne rodi.
Gibran, Libanonec.
Calvin. Američan.
Ga. Kdo raje ne razmišlja s svojo glavo.
Nevljuden si, Charles Wallace.
Ne. Razvila je pretekli jezik.
Kadar mora misliti, goljufa in uporabi besede drugih ljudi.
Lepo, da jih tako počasti.
Ga. Kdo, to je moja Meg.
V redu.
Skozi rano vstopi svetloba vate.
Rumi, Perzijec.
Uboga ga. Kdo. Utrudili smo jo. –Očitno je bila zelo utrujena.
Še se privaja. –Naj kaj?
Žal si skoraj, a ne še čisto pripravljena, da to izveš.
Charles Wallace, karkoli je ona, karkoli že je vse to,
mi ni všeč. –Zmogla boš.
Pojdimo. Ga. Kdo naj počiva.
Zelo kmalu jo bomo spet videli.
Charles Wallace, mi podaš poper, prosim?
Hvala.
Spoznala sta se na faksu. Inštruirala ga je.
To je krasna zgodba. –Res?
Je to njegovo delo?
In mamičino. –Hudo.
O čem govori?
Torej …
Najbolj me zanimajo majhni
atomi, delci
nevidne energije, ki se gibljejo skozi nas.
Navduši jih.
Njunega očeta pa vse veliko.
SREDIŠČE NAPREDNE VESOLJSKE TEHNOLOGIJE
Kaj, če smo tu z razlogom?
Kaj, če nismo le v vesolju,
marveč je vesolje v vseh nas?
Pomislite na kvantno prepletenost.
Nekdaj povezana elektrona, zaljubljena, če hočete,
nenadoma ločuje galaksija, a sta na nek način še povezana.
Neprekinjena zveza kljub galaksiji narazen.
KVANTNO PREPLETENI ELEKTRONI
Nedavni izračuni kažejo, da nas ta polja povezujejo
z drugimi dimenzijami.
Dimenzijami onstran meja prostora in časa. Zamislite si,
da bi lahko nagubali čas, namesto da trpimo njegove zatiralske zakone.
V hipu prepotujete 91 milijard svetlobnih let.
Ne potrebujemo raket. Ne vesoljskih ladij. Ničesar.
Da izkoristite časogubo, morate ujeti pravo frekvenco.
Potrebujete le svoj razum.
Hotel je doseči zvezde,
spoznati skrivnosti vesolja … –Da bi odkril njegov izvor
in mu podal roko.
Vse si pokvaril. Bil si nestrpen. Prezrl si načrt.
Nisi videl njihovih pogledov? Izrazov na obrazih? Niso bili pripravljeni.
Niso … Kaj naj storiva, če niso pripravljeni?
Naj čakava, da naju bodo razumeli?
Sva na robu nečesa senzacionalnega!
Poslušaj. Prisluhni mi.
Da bi bil velik,
ni dovolj, da imaš prav.
V resnici moraš biti velik.
To pa sva.
Zakaj ne bi pri tem pomagala drugim?
Prav.
Lahko pa jih premlativa. –Dajva jih. Bilo bi zelo zabavno.
Pridi sem.
Bogec.
Skoraj sem te izgubil. Zelo sem se ustrašil.
Nora, sijajna znanstvenica.
Veš, krasne lase imaš.
Kaj? Nimam.
Ne govori tega.
Prav.
Imel sem se super.
Tvoja mama je noro prijetna.
Vaša hiša je topla. Lepo diši.
In polna je …
Ne vem česa.
Ampak čudovito je.
Daleč od čudovitega.
Mama se v sobi pripravlja na še en
pogovor z učitelji zaradi prestopniške hčere.
Ne, ne zdaj. Pridi sem.
Je Veronica tvoja soseda? –Ja. Pridi sem, prosim.
Te je sram, ker te vidi z mano?
Pa ja. Ravno obratno.
Vsem bo izčvekala, da si bil z mano.
Poskušam ohraniti tvoj sloves, zato pridi že sem.
Videla naju je že in nimam se česa sramovati.
To praviš zdaj,
ko ne veš, kako je, če se iz vsega, kar storiš,
grdo norčujejo.
Zelo se motiš.
Daj no, Calvin. Pri vseh si priljubljen. Celo pri učiteljih.
V vsem si popoln. –Povej to mojemu očetu.
Ti vsaj imaš očeta.
Ja. Oprosti …
Gotovo ga zelo pogrešaš.
Bolj kot vse v vesolju.
Zakaj ga ne bi šli iskat?
Sploh ne razumem bistva ograj. –Stojte. Kaj iščete tukaj?
Zdaj je čas, mularija. Pravi čas!
Ne! Moral bi biti zgoraj!
Vstati moraš, stopiti ven in nekaj najti.
Kako ti bo uspelo, če ne poskusiš?
Tega pa poznam. Outkast, Američan.
Kako ste, ga. Kdo? –Uspelo mi je. Pripravil sem ju.
Ravno pravi čas, moj mali bojevnik.
Kaj je bilo to? –Kdo je to rekel? –Ne Kdo.
Katera. Gospa Katera.
Zadnji manjkajoči delček sestavljanke.
Ga. Katera, pokaži se že.
Takole?
Je v redu?
Super. Odlično.
Čudovito! –Nisi prave velikosti, ga. Katera.
Pa neprava velikost sploh obstaja? –Ne, nikoli.
Naj pripomnim, da sem počaščena, ker sem na svoji prvi misiji.
Izbrana sem, ker sem mojstrica ubeseditev in utelešenj.
Kaj si?
Sem del vesolja.
Kot ti, Meg.
Kaj hočeš od naju? –Dvomim o njej, Charles Wallace.
Tale fant Calvin pa oddaja dobre vibracije.
Zdaj pa k stvari, prav?
Slišale smo klic v vesolju. Človeški klic.
Obupan klic.
Nismo vedele, od kod prihaja,
zato smo mu sledile sem, kamor je bil namenjen.
Pripeljal jih je sem, Meg. K naši hiši.
Klic je bil gotovo očkov.
Je moj oče živ? –Prepričane smo, da je.
Vajin oče je storil nekaj izjemnega.
Noben človek ni potoval tako daleč v vesolje.
Toda morda je v nevarnosti.
Tu smo, da vama ga pomagamo najti.
Zakaj hočete to storiti?
To je naše poslanstvo.
Bojevnice smo, ki služimo dobremu in svetlobi v vesolju.
Včasih rešujemo, včasih vodimo. Recimo, da smo širokogrudne.
Tako je. Poslušaj, Meg. Čimprej ga moramo najti.
Boš zmogla?
Stavim, da bo rekla ne. –Kaj?
Ne. –Ne. –Ne, ja. Ja, grem.
Seveda grem.
Jasno, da grem tudi jaz. Calvin je že rekel, da gre.
Da sem?
Ja, sem. –Potem pa pojdimo!
Mama. Po mamo moramo. –Pozneje pridemo ponjo. Obljubim.
Ne skrbi, Meg.
Časopotje je skoraj popolnoma naravno.
Časopotje? –"Skoraj"?
Kaj se dogaja? Stoj. Charles Wallace, ne stopi tja.
Ne izgubljajmo časa, Meg.
Hitro, ga. Kajeto!
Samo pravo frekvenco moraš ujeti
in zaupati vase.
Poiščimo tvojega očeta.
Velja?
Časopotje.
Se to res dogaja?
Uspelo nam je. V resnici, zares smo časopotovali.
Zakaj me boli celo telo?
Bili smo na vašem vrtu, zdaj pa …
Resnično je. –Poglejmo, ali je z njo vse v redu.
Prav nič ji ni. –Kajeto, ljudi ne brcamo.
Tega nisem vedela.
Stopalo začuti stopalo, ko začuti tla.
Buda, Nepalec.
Nova beseda tega dneva.
Svetal.
To je moj najljubši planet v galaksiji.
Imenuje se Uriel. Mislimo, da je vajin oče časopotoval sem.
Kar brez strahu. Razglejte se.
Ja!
Daj, Meg.
Le pojdi.
Govori z njimi.
Vsi vedo, da so cvetlice najboljše opravljivke v vesolju.
Pokaži jim očetovo fotografijo in jih vprašaj, ali so ga videle.
Kako se bomo razumele?
Vsaj poskusi.
Resno, Charles Wallace, razočarana sem.
Zaupaj, ga. Kajeto.
Vidiš, to je preveč zanjo. Zakaj smo jo sploh vzeli s sabo?
Kajeto, sliši te.
Ojej. –Potrudimo se najti njenega očeta.
To je najin oče.
Nama ga pomagate najti, prosim?
Prosim.
Ne razumem, kaj govorijo.
Jaz razumem. Govorijo barviščino.
Da je?
Res?
Česa ne poveste.
Ja! Bil je tukaj! Časopotoval je tod.
Pravijo, da je raziskoval naprej.
Nekje v tisti smeri. Pojdimo!
Preobleč se grem.
Preobleč? –Potrebujete zasebnost?
Ne, dobro je tako.
Ga. Kajeto, ljudje se pred vsemi ne slečejo do golega.
Potrpi, gospodič. Nisem še opravila.
Madonca.
Tucker, Američan.
Ne!
To je noro!
Ena, dve, tri.
Letim!
Razpri roke!
Kako zdajle letimo? –To je fenomen kontinuitete mehanike tekočin.
Imenuje se dvig!
Kaj je tisto?
Calvin!
Prijateljice svetlobe, pomagajte našemu mlademu prijatelju.
Cel sem.
Calvin! –Oprostite mi.
Nič mi ni.
Kajeto, Zemljani potrebujejo več pomoči kot drugi. Veš to.
Lahko bi jih bolje pripravila.
Pomagajmo se jim okleniti svetlobe v prisotnosti teme. –Saj se trudim.
Toda ljudje so. Zelo so omejeni.
Reci, da si tam zgoraj vsaj kaj našla.
Žal ne. Njun oče je odšel naprej.
In tista reč nam je bila napoti.
Hitro se širi, ga. Katera. –Kaj je tista stvar?
Imenuje se Smrtopir.
Združuje le zlobno energijo.
Znan preprosto kot TISTO.
Zlo?
Ampak kakšne vrste zlo?
Koliko vrst zla pa potrebuješ? –Kajeto.
Že prav.
Zlo, ki se hitro širi po vesolju.
Na nadaljnji poti se mu moramo za vsako ceno izogibati
in vztrajno iskati vajinega očeta.
Ampak ne vemo, kam je odšel.
Kaj naj storimo? –Ljubezen ne gleda z očmi, temveč z razumom.
Shakespeare, Britanec.
Seveda, videc. Obiskati moramo enega od vidcev.
Usmeril nas bo v iskanju. –Kaj je videc?
Skromen jasnovidec. Občasno spodbuja vpogled. Ugane ali zgreši.
Poznam enega prikupnega. Hočem reči, sposobnega.
Sliši se obetavno.
Gospodični, zgrabita otroka.
Potovanje se nadaljuje.
Nič ji ne manjka.
Dobro je. –Dobro? Po tako sijajnem časopotovanju?
Morala bi kar žareti. Vsi drugi žarijo.
Nobenega smisla nima.
Te punce sploh ne razumem.
Tukaj je.
To moraš videti. Super je. –Tu živi videc?
Naše velikosti ste.
Vse tri ste zelo lepe.
Hvala. Ti tudi.
Kje smo? –Na Orionu.
Tu domuje Srečni medij.
Je ta tip tvoj fant?
Pri starosti več kot milijardo let so etikete odveč.
Zakaj čutim bolečino?
Namesto … –Blaženosti?
Slabo časopotuješ.
Kako? Ko časopotujemo, ne čutim in ne vidim ničesar.
Tudi ne boš, dokler ne boš eno z vesoljem in s sabo.
Zdi se, da se sploh nočeš vrniti kot ti.
Je mogoče, da se vrnem kot nekdo drug?
Ki bi mi bil všeč?
Se zavedaš,
koliko dogodkov in izborov
je bilo potrebnih po rojstvu vesolja,
da je ustvarilo tebe,
natanko takšno, kakršna si?
Nikoli nisem zares razmišljala o tem.
Mogoče je zdaj čas, da začneš.
Prispeli smo! –Uspelo ti bo. Samo ravnovesje potrebuješ.
To je fantastično! –Ni fantastično!
Kuku! Je kdo doma?
Sijajno ravnotežite, ga. Kdo.
O, ne, ne.
Končno nekaj barve.
Kdo je tam?
Nepovabljen gost me spravi iz tira!
Ne maram obiskov!
Kajeto.
Nujno potrebujem zvonec.
Očitno ne razumete, kako važno je ravnotežje zmernosti …
Srečnega medija. –Govoriš kot moja mama.
Je baritonistka?
Kako gre, Srečni? –Kot namazano, Kajeto. Lepa si.
Res? –Všeč mi je tvoje oblačilo.
Podobno je človeškemu. –Hvala.
Kot človek si.
Hvala. Tudi ti si kar čeden. –Hvala. Zemeljske barve.
Potrebujemo tvoj vpogled.
Iščemo moškega,
ki se je izgubil v vesolju.
Mojega očeta.
Dr. Murryja.
Postaven dečko.
Le kako naj odklonim?
Naj bo.
Uravnotežite se. Dvignite eno nogo, prosim.
Dobro.
Zelo malo je odvisno od mene.
Razumete? Vaša energija določi, kaj vidimo.
Trup potegnite noter, zravnajte se,
ramena navzdol,
stisnite zadnjico.
Zaprite oči.
Šališ se.
Se ti zdi, da se? –Zelo.
Malo. –Pa se ne.
Ne šalim se.
Poskusimo še enkrat. Torej …
Sprostite obraz,
zaprite oči
in odprite svoje spomine. Misli na očeta.
Ne! Ne morem! Žal mi je, ne morem!
Žal mi je, ampak res ne razumem,
kako bo razmišljanje o njem pomagalo, da ga najdemo.
Ne delam drugega, kot mislim nanj.
Oprosti, ga. Katera, ampak nekaj ji moramo pokazati.
Doumeti mora, kaj je mogoče.
Mora vedeti, kaj tvegamo.
Zapri oči. Glej z mojimi.
Tokrat ne odvrni pogleda.
Čeprav TISTO biva v Smrtopirju,
s temo seže daleč onstran njega.
Celo do vašega planeta.
Edino, kar v vesolju potuje hitreje od svetlobe,
je tema.
TISTO zavzame kraj znotraj nas, kjer živita upanje in radost.
Z veseljem napovem napredovanje enega naših učiteljev,
ki bo naš novi ravnatelj.
Trikrat je bil učitelj znanosti leta.
James Jenkins. Stopi na oder, ravnatelj Jenkins.
Nadomesti ju z ljubosumjem
in obsojanjem.
Ne sladkorja! Ne škroba!
Z bolečino
in brezupom.
Kaj dogaja, stari? Kako si nocoj? –Poba, nikar tako.
Kaj imaš tukaj? –Kaj počneš?
Veš, kako moram garati za to? Nikar.
84, 82.
82? Se sploh trudiš, ali si preprosto zabit?
Če je to vse, kar zmoreš, te pomilujem!
Glej me, ko govorim s tabo! To je pomilovanja vredno!
Razumete? To počne TISTO.
Človeku za človekom,
dokler ne prevlada strah.
Strah preraste v bes.
Bes pa vodi v nasilje.
Do točke preloma.
Če ne bomo kmalu ukrepali, bo vesolje zagrnila tema.
Me iščemo bojevnike, ki se zmorejo boriti proti TISTEMU
in vrnejo upanje.
Tvojega očeta.
Mojega očeta?
Bodi bojevnica. Boš zmogla?
Potrudila se bom.
Tvoj oče se zdi dober človek.
Si za to, da ga najdemo?
V redu.
Dobro, dobro. V redu.
Mirna sva. Uravnotežena. –Ja. –Dobro.
Zmoreš to. Jasno?
Sebe prepričuješ v nasprotno.
Kaj če …
Kaj če noče, da ga najdemo?
Ni narobe, če se bojiš odgovorov, Meg.
Ne moreš pa se jim izogniti.
Verjemi mi.
Nočeš končati kot jaz, bradati čudak, ki živi v votlini.
Oče te ni pozabil.
Predragocena si.
Si pripravljena?
Usredišči se. Kje je?
Dobro.
Sprejemava videnje.
Dobro.
Cvet
vesolja
je moj otrok.
Cvet
vesolja.
Ljubezen. To je frekvenca.
Ja, Meg.
Začel je na Urielu.
Nato je odšel na Ixchel. Kar naprej, Meg.
Tam je teta Zver!
O, ne. V Smrtopirju je.
Ne! –Počasi.
Zelo mi je žal, Meg. TISTO ga je dobilo pred nami.
Želele smo, da se pridruži boju, zdaj se moramo boriti zanj.
Kako ga bomo rešili iz Smrtopirja?
V Smrtopir ne moremo časopotovati.
Časopotujemo lahko le tam, kjer je svetloba,
kajti me smo svetloba.
Smrtopir je ena sama tema.
Nič več ne iščemo. Rešujemo.
Moramo se vrniti na Zemljo, govoriti z vajino mamo,
se reorganizirati.
Ne, ne. Brez očeta ne morem od tod.
Tako bo najbolje za vse. Skovati moramo načrt.
Prosim! Prišla sem tako daleč. Preblizu smo mu, da bi se vrnili.
Načrtovanje je življenjskega pomena. Churchill, Britanec.
Ne, ne. Prosim! Časa mu zmanjkuje.
Ne moremo! Moramo ga rešiti.
Ne smemo odnehati. Mora biti način!
Ne zapustite ga! Ne moremo! Očka!
Kje smo?
Kje so gospe?
Ta kraj je čuden.
Glejta! Gospe.
Samo da vam je uspelo. Skrbelo me je.
Ste dobro, ste se ranili? –Dobro smo.
Se mi slabša sluh, ali si res uporabila svoje besede?
Šibka postaja. Tako kot jaz in ga. Kajeto.
Kaj je narobe? Kje smo?
V Smrtopirju.
Tvoja volja, da najdeš očeta, je naše časopotovanje
preusmerila stran od Zemlje.
Ta planet moramo zapustiti.
Nimamo pa moči, da bi vas vzele s seboj.
Same komaj zmoremo časopotovati.
Nadaljevati morate brez nas.
Najti morate vajinega očeta.
Vedite, da bo vaša pot ena sama preizkušnja.
Soočili se boste s stvarmi, ki naj bi jih poznali, vendar jih ne.
V tem kraju je dobro biti nezaupljiv, velja?
Bledimo. –Jim lahko pustimo vsaj nekaj, kar jim bo v pomoč?
Ja. Darila.
Obožujem darila.
Izkažejo se v nevarnosti,
kajti vidijo tisto, kar je zavito.
Ni izginilo, le zavito je.
Meg. Zbegana, problematična Meg.
Dajem ti darilo tvojih napak.
Malenkost.
Pa veš, da so moje napake tiste najslabše vrste?
So res?
Potem si dobro opremljena.
Moje darilo je moja zapoved.
Ostanite skupaj.
Ne dopustite, da vas kdo loči.
To je planet mnogih obrazov,
ki ga vodi krut in zloben um.
TISTO hlepi po naših najmočnejših znanjih. Ne vdajte se.
Zdaj bomo odšle. Bodite previdni.
Kdaj spet se snidemo kot tu, v gromu, blisku ali v dežju?
Shakespeare.
Le naprej. Pazile bomo na vas.
Kaj se dogaja?
Kje je Charles Wallace? Pravkar je bil tukaj!
Charles Wallace!
–Charles Wallace!
Tu preži nevarnost.
Na varnem je onkraj zidu. –Počakajta ob potoku.
Pohitita k zidu.
Kaj je tisto?
Tecita k zidu! –Teci!
Vedno bliže je!
Teci! Hitreje!
Tam je zid!
Čez zid morava!
Teci hitreje! –Hitreje ne bo pomagalo! –Hitreje!
Calvin! Poglej!
Vidiš, kaj dela?
Pobira stvari in jih meče čez!
Doseg je petdeset, se mi zdi. Hitrost …
Po tej poti nama ne bo uspelo! –Ne, Meg! Morava naprej!
To je edini način!
Mi zaupaš?
Zaupam ti!
Dobro.
Teci, Calvin, teci!
Kako si se domislila tistega z deblom?
Za preprosto fiziko gre.
Znano delovanje katapulta.
Preprosta fizika?
Pojma nimaš, kako neverjetna si,
kajne?
Ti si se odločil iti z mano.
Nihče te ni prisilil.
Ne bi ti bilo treba biti tukaj,
vendar si.
Ti si tisti, ki …
Všeč mi je tvoja pričeska.
Hvala.
Meg! Calvin!
Uspelo vama je! Nisem vaju videl!
Nisem bil prepričan!
Spodaj sem opazil hiše. Pridita!
Je očka tukaj?
Upam.
Hrano voham.
Dobro, pečeno jed.
Je še kdo sestradan?
Ne prenesem tega zvoka.
Ritma. Boli me.
Pridi sem. Pokrij si ušesa.
Ljubi otrok, kosilo je!
Ste se izgubili, otroci?
Gotovo ste lačni in potrebni tolažbe.
Imam pečenko, krompir in vseh vrst kolačev.
Z veseljem bi jedel.
Ne. Hvala. Nismo lačni.
Vseh vrst kolačev! –Ne!
Ne zaupaj nikomur, se spomniš?
Spet se spreminja.
Je to še vedno Smrtopir?
Rekle so, da je to planet mnogih obrazov.
Bi bil nekdo jezen, če bi pojedel vso to hrano? –Najbrž.
Hej! Tukaj sem!
Tu sem!
Hojla!
Hej! Prijatelji!
Živjo, prijatelji.
Kako ste, družba? –Kdo ste? –Jaz? Nihče.
Lahko pa mi rečeš Red. Vi pa ste …
Jaz sem Calvin. To je Meg. To pa Charles Wallace.
Otroka Alexa Murryja sta, kajne?
Poznate mojega očeta?
Ja! Dobro ga poznam. Prima dečko. Maloprej sem ga videl.
Kje? Iščemo ga. Nas lahko peljete k njemu?
Ja. Pravzaprav ne. Skoraj. Kmalu naj bi končal delo.
Zaposlen možak je. Malček deloholika. Pa saj to veste. Kajne?
Veste, kaj? Sedite. Sprostite se. Stran s skrbmi.
Ste lačni?
Za vse je poskrbljeno. V paketu. Brez možnosti ali alternativ.
Ste lačni? –Tvegal bom za nas.
Kaj je narobe, mali?
Okus ima po
pesku.
Res?
Jaz ga ne zaznam. Pokusi mojega.
Samo pesek je!
Se mi je zdelo, da sva si podobna. Da si nekaj posebnega.
Res si.
Opravil si preizkus.
Čisto preprosto.
Kot dvakrat ena je dve. Dvakrat dve je štiri.
Dvakrat tri je šest.
Dvakrat štiri je osem. Dvakrat pet je 10.
Dvakrat šest je 12. Dvakrat sedem je 14.
Kaj počnete? –Dvakrat osem je 16.
Zdaj bi radi šli k očetu.
Velja. Naravnost k njemu vas bom peljal.
Charles Wallace. Primi me za roko.
Prosim.
Ne, hvala.
Pa še to, Meg.
Hvala za vse. Pripeljala si ga naravnost k nam.
Ne! Stoj!
Moj bratec! –Charles Wallace! –Prosim!
Charles Wallace! –Stran!
Bilo je zabavno. Dobrodošla v Centralno centralni obveščevalni.
Stran od njega!
Le mirno. Ne upirajta se. Veliko lažje bo, obljubim.
Prosim, Charles Wallace. Nevaren je.
Kaj ti je storil? –Utihni, Meg! –Ja, utihni.
Oprosti, Red. Meg je od nekdaj težavna.
Pravi odklon je, veš. –Ja, vidim.
Ampak odkloni so veliko bolj zanimivi.
Ni tako, Charles Wallace?
Zdi se mi, da jo poskušaš rešiti. Kajne, Calvin?
Vedno pripravljen pomagati. Pretirano vzpodbuden. Ustrežljiv.
Trudiš se jih preslepiti, da nisi v breme očetu in vsemu svetu.
Revček.
Tega ne počnem zaradi tega. –Seveda počneš!
Zakaj bi sicer odpotoval z ljudmi, ki jih komaj poznaš?
Dovolj, Charles Wallace. Takoj nehaj!
Dovolj je, ko TISTO tako ukaže!
Sedi. Naprej bom zmogel sam.
Ne dvomim, mali.
Bi rada spoznala TISTO? Veselega sadista.
Ne preveč. –Ne bodi nesramna!
Oprosti.
Tu smo, da najdemo očeta. Se spomniš?
Tvojega očka. Cvet vesolja. Moj otrok.
Ne. S tem misliš svojega očka,
ki te je zapustil,
ker je raje kjerkoli drugje v vesolju, le s tabo ne.
Zakaj ga sploh hočeš videti?
No, ja.
Zelo rad bi te odpeljal k njemu. Ampak ne morem.
Ni ga več. –Ni res.
Prav imaš. Ni izginil. Ampak jaz ga ne vidim.
Ni izginil.
Samo zavit je.
Kaj je?
Kaj vidiš?
Topološki prostor.
Prelomno dimenzijo.
Bistro. –Res je.
Meg.
Meg. –Očka, to je …
Očka. –Meg.
Je to zvijača? So sanje?
Jaz sem, očka. Jaz sem.
Tako zelo sem te pogrešala.
Moja čudovita Meg.
Pogrešal sem te vsako sekundo slehernega dneva.
Naj se te nagledam.
Očka.
Živjo, očka.
Kako dolgo me ni bilo, punčka?
Kako dolgo me ni bilo?
Štiri leta.
Odšel si pred štirimi leti.
Ne.
Ne. Ne.
To ni mogoče.
Nisem.
Nisem te zapustil, punčka. Ne bi mogel.
Nikoli te ne bi zapustil, ljubica.
Tu sem ujet.
Kako si prišla sem? Tu je nevarno. Ne moreš biti tu. Kako si prišla?
Poklical si nas. Prišli smo pote.
Odpeljali te bomo domov, očka.
Mi? –Moj prijatelj Calvin
in Charles Wallace sta z mano.
Charles Wallace? Moj mali pobič je tukaj?
Kje je? Je vse v redu z njim?
TISTO mu je nekaj storil.
Charles Wallace.
Si to ti, sinko? –Sinko? Odvisno, koga vprašaš.
Naj si te dobro ogledam.
Si cela? –Ja.
Nisi, kakršnega sem si te predstavljal.
Razočaran sem. –Charles Wallace.
Povej. Kaj ti je storil TISTO?
Pokazal mi je, kaj vse zmorem.
Vidim slabosti vsake duše. Na primer, tvoje duše.
Zaradi silovite želje, da nekaj pomeniš v vesolju,
bi brez pomisleka zapustil svojo družino.
To ni res, prisežem.
Ni važno.
Spoznajmo TISTO. –Ne. Ne.
Ja, ja.
Gremo. Ne silite me, da vas prisilim.
Kaj ko bi vzel samo mene?
Ne. –Vzemi mene. –Očka, ne!
To moram storiti, ljubica. –Nočeva te! Imela sva te že!
Nehaj!
Primita se!
Spusti nas!
Ne grabite se za stene. TISTO vas čaka.
Boli ju! –Ti pa si nevljuden!
Nehaj!
Nehaj! Prosim!
Ne počni tega, prosim!
Prosim, nikar!
Za vse si kriv ti, g. Murry!
Me slišiš? Meg. Meg! Zbudi se, punčka!
Upri se, Meg. Ne vdaj se temi. Ne vdaj se! Meglet …
Zbudi se. Zbudi se! Zbudi se, Meg!
Zbudi se!
Daj, vzdrži. Vzdrži. Vzdrži!
Dihaj! Dihaj, Meg, dihaj!
Spusti jo. Naj se prepusti. Vdaj se.
To dobiš, ko sebe postaviš pred družino!
Prosim, Charles Wallace. Storil bom, karkoli hočeš.
Charlesa Wallacea zdaj ni tu.
Četudi bi bil,
si proti nama brez moči. Ničesar nimaš, kar hočeva.
Razen nje.
Ne.
Odpusti mi.
Meg, zbudi se. Zbudi se!
Daj.
Vrnila si mi svetlobo, Meglet. Mogoče lahko spet časopotujem.
Vzdrži, ne zapusti me.
Deluje!
Deluje. Meg.
Meg, punčka.
Vrnila se bova domov.
Samo še malo. –Charles Wallace.
Samo dihaj.
Ima ga tema. Ne moreva ga vzeti s sabo.
Če takoj ne odideva, bova večno ujeta tukaj. –Kako moreš?
Morava. TISTO naju bo uničil.
Uničil te bo. –Kako ga moreš zapustiti? –Vrnil se bom ponj.
Kako ga moreš spet zapustiti? –Moram.
Ne morem izgubiti obeh otrok.
Ne odidi!
Ne bom ga zapustila! Ne bom zapustila bratca!
Stoj!
Stoj! Brez njega ne bom časopotovala! Stoj!
Charles Wallace, prihajam.
Dobrodošla.
Prav si se odločila, da se nam pridružiš.
Se ne počutiš bolje?
Videti si bolje.
Dolgo te že poznam.
Dobro dene, ko si končno tukaj.
Charles Wallace.
Charles Wallace!
Živjo, Meg.
Vedela sva, da se boš vrnila. Morava priznati,
da ničesar ne obožujeva bolj od neumnega poguma.
Midva? –Kako sem nevljuden.
Meg, spoznaj TISTO!
Ne!
Dobrodošla v najmračnejši zavesti vesolja.
Izjemno, se ti ne zdi?
To je en izraz za to.
Dekle kot ti bi nama prav prišla.
No, kaj praviš?
Bi se nama pridružila?
Ne, hvala.
Dobro si jo oglej. Boljša različica tebe je.
Ve, da bo priljubljena. Odlična učenka.
Ravnatelj Jenkins jo bo vzljubil.
Najbrž tudi Calvin.
Ni treba, da živi le v tvoji domišljiji. Lahko jo uresničim.
Rekla si, da bi se rada vrnila kot nekdo drug.
Pridruži se nama, pa boš kot ona.
Popolna je.
Ne!
Obvladaj se, sicer ti bova storila, kar si ti njej.
Briga naju, čigava sestra si!
Tvoja edina možnost sva, pa že razmišljava, da te nočeva!
Česar si ti pravzaprav vajena.
Nihče v šoli te ne mara.
Oče te je zapustil brez slovesa.
Vse slabo, kar misliš o sebi, je resnica.
Skozi rano vstopi svetloba vate.
Bodi bojevnica.
Zmoreš biti?
Dajem ti darilo tvojih napak.
Zavedam se svojih napak.
Kako zmedena sem,
nerodna,
nezaupljiva do vsakogar.
Skoraj vsak dan se sovražim.
Nepremišljena sem
in sumničava.
Toda navzlic temu me imaš rad.
Kaj? –Je tako, Charles Wallace?
Ne! –Utihni!
Nič hudega. Redki vedo, kako šibka je svetloba.
Redki so pripravljeni priznati, da je ljubezen le beseda.
Prazna, plehka beseda.
Rani me, ko rečem, da te imam rada, rada te bom imela kljub temu!
In ti imaš rad mene!
Zato mi v viharnih nočeh pogreješ mleko.
Zato med odmori popaziš name.
Očka si hotel najti zato, da bi me osrečil!
Zato so me gospe vzele s sabo. Ker so čutile tvojo ljubezen.
Ti pa bi me moral imeti rad, ker sem vredna tega!
Nehaj! Samo nehaj!
Rada te imam, Charles Wallace! Rada te imam!
Nehaj!
Prosim … Rada te imam, Piškotek.
Nič ljubezni!
Samo tema!
Meg!
Meg.
Zbudi se.
Daj, Meg. Prosim.
Cvet
vesolja.
Moj otrok.
Gospe.
Vrnile so se.
Charles Wallace, tvoja svetloba se je vrnila.
Meg, uspelo ti je.
Trudila sem se.
Ves čas sem vedela, da zmoreš.
Niti za hip nisem podvomila.
No, kot si rekla, uporabila sem svoje napake.
Čudovite napake.
Zelo sem ponosna nate, Meg.
Vesolje nocoj žari zaradi tebe.
Oslabila si TISTO
in dala Zemlji ter vsem na njej pravo priložnost.
Bodi ponosna.
Nekateri naši najboljši bojevniki so z Zemlje.
Einstein, Curie, Gandhi.
Austen, Kahlo.
Schindler. –Nelson Mandela. Maya Angelou.
Zdaj tudi Meg Murry.
Jaz?
Kaj?
Vsi, ki imajo moč, da se spopadejo s temo
in osvetlijo najboljše v sebi
za ves svet.
Tu vaju bomo zapustile,
da bosta bojevnika na Zemlji.
Meg, napočil je čas,
da ti časopotuješ za vse nas
in se vrneš domov.
Kaj?
Jaz?
Hočete, da začnem časopotovanje?
Jutri nas bo več. Miranda, Američanka.
Zbogom, moja ljubljena.
Srečno pot, moja mala bojevnika.
Dokler se ne snidemo spet.
Se vidiva doma!
Meg, uspelo ti je! Absolutno, sijajno si časopotovala.
Očka!
Živjo. –Uspelo ti je.
Ja, je.
Mamica!
Živjo.
Si v redu?
Sem, očka. –Dobro.
Oprosti mi, Meg.
Hotel …
Vesolju sem hotel podati roko.
Ko bi moral držati tvojo.
Zelo te imam rad.
Tudi jaz tebe.
Charles Wallace, kaj počneš zunaj? –Mamica!
No, no.
Hvala. Kaj se dogaja?
Čakaj malo. Še spim?
Sanjam?
Ne, ne spiš.
Pomembno je, da to veš.
Zakaj? –Ker ima Meg nekaj za vas.
Oprosti, ker sem pozen.
Nadvse mi je žal.
Kako …
Kje … –Tvoji izračuni.
Dali so nam vesolje.
Odpravil se bom domov.
Si prepričan?
Ja.
Očetu moram povedati nekaj stvari.
Mogoče jih zdaj lahko končno izrečem.
Hecno, da sem moral na pot po vesolju, da sem to dojel.
Te lahko pozneje pokličem?
Ja.
Vedel sem, da zmoreš.
Rad te imam.
Vedno.
Očka, imam novo besedo dneva. Jo hočeš slišati? –Seveda. –Dom.
Hvala vam.
Prevod: RETAiL Tehnična Obdelava: WWW.BLiNK.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
NAMIG V ČASU